Fadil-pašina kasida kao odgovor na Zija-pašinu zafer-namu - Nametak, Fehim (Prilozi za orijentalnu filologiju, 2017)
Najznčajniji bosanskohercegovački pjesnik na turskom jeziku u XIX stoljeću, Fadil-paša Šerifović (Serif-zade, 1802-1882), iako pjesnik starog načina pjevanja, održavao je prisne veze i sa nekim modernim turskim pjesnicima. Fadil-pašini kontakti sa poznatim turskim tanzimatskim pjesnikom Zija-pašom (1825-1880) intenzivirani su dolaskom Zija-paše u Bosnu u svojstvu mufettiša (kontrolora zemaljske uprave). Tom prilikom je Fadil-Paša spjevao kasidu pohvalnicu ovom turskom funkcioneru i pjesniku koja je uvrštena u rukopisni Divan Fadil-paJše Serifovića (Orijentalni institut, Rukopisni fond br. 4520 i Gazi Husrev'begova biJblioteka R-92 i R-93). Nedavno je ova kasida-pohvalnica i izdata u knjizi M. Kaya Bilgegil: Ziyâ-paşa üzertnde bir araştirma, Ankara 1979. U ovom radu po prvi put se izdaje jedna druga pjesma Fadil-paše Šerifovića, za koju se nije znalo ni u okviru bosanskohercegovačke kulturne ·baštine na turskom jeziku, a niti u okviru historije turske književnosti. Pjesma je Satiričkog sadržaja i sadrži oštru osudu Zija-paše koji je svoju čuvenu Zafernarrnu, upućenu kao kritiku velikom v·eziru Mehmed Emin Ali-paši (1815-1871) potpisao imenom Fadil-paša Bosnevi mevlevi mutesarrif-i Izmit. Teško je naći u turskoj književnosti uopće, a još manje u književnosti na turskom jeziku u Bosni pjesmu koja na ovako oštar način kritikuje neku ličnost, pojarvu ili društvena kretanja. Po načinu pisanja ova: pjesma izlazi iz okvira divanske poezije pa je njen autor, Fadil-paša, koji je naručio prepisivanje svog Divana kod sarajevskog kaligrafa Muhameda Ševki Imamovića izostavio iz Divana. Pjesmu smo pronašli u opsežnom istorijskom djelu Sarajlije Muhameda Enveri Kadića Tarih-i Enveri, sv. XXVI, str. 105.